Temperaturen falder.
Så er vi her.
- Vi er over fostermarkerne, ikke? - Hvordan ved du det?
Jeg kan mærke dem.
Derovre. Den vej skal vi. Kan du se den? Tre ledninger.
- Strømledninger. - Følg dem.
- Hvad laver de? - Aner det ikke. Løjtnant.
- Satans også! - Hvad gør vi nu?
Nu er det blot et spørgsmål om tid.
Maskinerne trænger igennem murene til denne by.
Jeg anbefaler, at Rådet slutter sig til de øvrige civile inde i Templet.
- Hvor lang tid har vi? - To timer. Måske mindre.
Mine mænd har befæstet indgangen med artilleri nok til at holde stand.
- Derudover kan jeg intet stille op. - Har vi en chance for at overleve?
Hvis jeg var Dem, ville jeg ikke stille mig det spørgsmål.
- Jeg ville spørge ham. - Hvorfor?
Fordi det er ham, der tror på mirakler.
Derovre. Bjergene. Det er der.
Kan du se, hvad der er? Hvis du siger, vi klarer det, tror jeg dig.
Vi klarer det.
Det skal vi.
Vagtrobotter.
Der er for mange.
Jeg har dig! Kom nu. Hjælp mig.
- Hvad gør vi? - Over dem. Op i luften.
- Det er den eneste udvej. - Af sted.
Smukt.
Pump tændingen. Så starter skibet.
En gang til! Langsomt.
Nu!
Trin?
- Jeg er her. - Hvor?
- Vi klarede det. - Det sagde du jo, vi ville.
Det er utroligt.
Der er lys overalt. Som om det hele er bygget af lys.
Jeg ville ønske, du kunne se det samme som mig.
Du har allerede vist mig så meget.
Hvad er der i vejen, Trinity?
Jeg kan ikke fortsætte længere med dig, Neo.
Hvad?
Åh nej!
Det gør ikke noget.
Tiden er inde.
Jeg har gjort alt, hvad jeg kunne. Nu må du klare resten.
Du må afslutte det. Du må redde Zion.
Det kan jeg ikke. Ikke uden dig.
Jo, du kan. Og det gør du.
Jeg tror på det. Det har jeg altid gjort.
Du må ikke dø! Det kan du ikke.
Jo, jeg kan.
Du har reddet mit liv før. Men ikke denne gang.
Kan du huske -
- på taget, efter at du havde grebet mig...
Det sidste, jeg sagde til dig?
Du sagde: Jeg er ked af det.
Jeg ville ønske, jeg ikke havde sagt det.
Det var min sidste tanke.
Jeg ønskede, jeg fik en chance til til at sige det, der betød noget.
Til at sige, hvor højt jeg elskede dig.
Hvor taknemmelig jeg var for den tid, vi havde haft sammen.
Men da jeg vidste, hvordan jeg skulle få det sagt, var det for sent.
Men du fik mig tilbage.
Du gav mig mit ønske.
En til chance til at sige det, jeg egentlig ville sige.
Kys mig...
... en gang til.
Kys mig.
Få ammunitionen hen, hvor der er brug for den! I får kun én chance!
Få den monteret!
- Fart på. - Kom så!
Neo, hvis der er noget, du skal gøre, så kom i gang.
Jeg beder blot om lov til at tale. Derefter kan du gøre, hvad du vil.
Tal!
Du har ikke kontrol over Smith mere.
Snart inficerer han byen, som han inficerede Matrix. Du kan intet gøre.
- Men det kan jeg. - Vi har ikke brug for dig!
Vi har ikke brug for noget!
Hvis det er rigtigt, har jeg taget fejl, og så bør I slå mig ihjel nu.
- Hvad ønsker du? - Fred.
Hvad laver de?
Hvad laver du?
Morpheus!
Og hvis det slår fejl?
Det gør det ikke.
- Neo. - Han kæmper for os.
Mr. Anderson, velkommen tilbage. Vi har savnet dig.
Kan du lide det, jeg har gjort ved stedet?
I aften er det forbi.
Det ved jeg godt. Jeg har set det.
Og derfor vil resten af mig blot nyde forestillingen.
For vi ved, at det er mig, der besejrer dig.
Kan du mærke det, mr. Anderson?
Det trænger sig ind på dig. Jeg kan godt mærke det.
Jeg burde egentlig sige dig tak. For det var jo trods alt dit liv -
- der viste mig formålet med alt liv.
Formålet med alt liv er at ende.
Hvorfor, mr. Anderson? Hvorfor?
Hvorfor gør du det? Hvorfor bliver du ved med at kæmpe?
Tror du, at du kæmper for noget? For mere end blot dit liv?
Kan du sige mig, hvad det er? Ved du det overhovedet?
Er det frihed eller sandhed? Måske fred? Eller er det kærlighed?
Illusioner, mr. Anderson. Opfattelsesevnens luner.
Midlertidige tankekonstruktioner hos et svagt menneskeligt intellekt -
- der prøver at retfærdiggøre en eksistens uden mening eller formål!
Og de er alle lige så kunstige som Matrix.
Skønt kun jeres hjerne kan opfinde noget så smagløst som kærlighed.
Du må kunne se det, mr. Anderson. Du må være klar over det nu.
Du kan ikke vinde. Det nytter ikke at kæmpe videre.
Hvorfor, mr. Anderson? Hvorfor bliver du ved?
Fordi jeg vælger at gøre det.
Det her er min verden! Min verden!
Vent! Jeg har set det her.
Det her er afslutningen.
Ja. Du lå lige der på nøjagtig den måde.
Og jeg...
Jeg står lige her. Og så er det meningen, jeg skal sige noget.
Jeg skal sige:
Alt, hvad der har en begyndelse, har en ende, Neo.
Hvad var det, jeg lige sagde?
Nej! Det her kan ikke være rigtigt.
- Vig fra mig! - Hvad er du så bange for?
Det er et trick.
Du havde ret, Smith. Du havde hele tiden ret.
Det var uundgåeligt.
Er det forbi?
Nej, nej. Det er tarveligt.
Det er sket.
Det giver ingen mening.
Han gjorde det.
Han reddede os!
Det er slut. Han klarede det!
Han klarede det. Det er forbi!
- Hvad er der sket? - Neo klarede det.
Han stoppede krigen. Maskinerne er væk.
Krigen er slut!
Zion, det er overstået!
Krigen er slut nu.
Jeg har drømt om dette øjeblik i så lang tid.
Er det virkelig sandt?
Neo, hvor du end er...
... så tak.
Godmorgen.
- Det kalder jeg en overraskelse! - Du spillede et yderst farligt spil.
- Al forandring er farligt. - Hvor længe tror du, freden holder?
Så længe som muligt.
- Hvad med de andre? - Hvilke andre?
- Dem, der vil ud. - De bliver selvsagt befriet.
Har jeg dit ord på det?
Hvad regner du mig for, et menneske?
Orakel!
- Vi var bange for, du var væk. - Alt er godt nu.
Se!
Se lige der.
Betagende!
- Er det dit værk? - For Neo.
Det var sødt af dig. Han ville have værdsat det.
Får vi ham nogensinde at se igen?
Det regner jeg med. En skønne dag.
- Vidste du det hele tiden? - Nej.
Men jeg troede på det.
Jeg troede på det.
Oversat af: Kai-Asle Sønstabø
Undertekst: Dansk Video Tekst
Tilrettelæggelse: SDl Media Group
[DANlSH]